Tidigare i "Twin Peaks"...
Jag sköt honom, Bobby.
Det gjorde jag.
- Vad hände? - Nån sköt Waldo.
Nej, Leo!
Den här låg gömd i skrivbordet.
- Då kan vi fortsätta. - Är allt förberett för i kväll?
Ja...
- Vad är det här? - Er nya livförsäkring.
Insinuerar ni att det pågår nåt ...konstigt här?
- Avslag, det är vad han sa. - Ge inte upp, Nadine.
Skriv under här. Välkommen till One-Eyed Jacks, Hester.
lnsatser.
- Är du Jacques? - Ja.
Säg hej då, James.
Hur är läget, Doc?
Jag vill träffa dig.
- Var ska vi leta? - Jag vet inte, överallt.
Var ska vi börja?
Det här kanske är nåt.
Paraplyer?
"Kahala Hilton, juli 1969, månlandningen..."
"9:e augusti, 1974,
"jag såg Mimsy för första gången."
- Konstigt! - Ja.
- James! - Vad gjorde du?
- Tryckte på en knapp. - Tryck igen.
Det måste gå att stänga av.
Min lilla kokosnöt.
Laura pratade om en kokosnöt på bandet.
Herregud, halsbandet!
Okej, Laura...
Det var här du filmade bandet.
Berätta...
Berätta varför du skickat mig till korsningen vid Sparkwood och 21:an.
Herregud!
Nej!
- Röd 36. - Det blir visst ingen dejt.
- 77. - Röd, betala.
Nej, fortsätt.
Ursäkta mig, kan jag få...?
Är du säker på att du vill ha ett kort till?
Ja tack.
Tjugoett! Slår du det?
Min mamma sa alltid att jag föddes med tur.
Kanske senare.
Tack för att du frågade.
Den här är till dig.
Jag är kompis med Leo.
Vilken Leo?
Får jag bjuda på en cocktail, Jacques?
Kom in.
Vänd dig om.
Ja...
Fint. Kom hit.
Är nåt på tok?
Det är en bra kväll för dig att börja.
Ägaren kommer. Han tycker om att vara med flickorna.
- Vem är det? - Inga namn.
Du berättar inte, och du frågar inte.
Okej.
Välj ett kort.
- Hur länge har du varit croupier? - Nog länge för att se en fuskspelare.
Får en fuskspelare bjuda på en drink?
Inte varje dag jag får sån dricks.
- Har Leo nämnt mig? - Jag vet inte. Vem är du?
Jag kan inte fatta att Leo inte har berättat om mig.
- Det gjorde han kanske. Jag vet inte. - Leo körde med dig.
Du och din bror tog alla risker och fick aldrig nån belöning.
Jag vet inte vad du snackar om.
Ta fram spelmarken och titta på den.
Det är en viktig spelmark.
En särskild kväll då ni var uppe i stugan.
Här kommer en ledtråd:
"Laura! Laura!"
Kom igen. Ta det lugnt.
Hur tror du att en nolla som Leo har kunnat finansiera det här?
Du...
Jag är banken.
Han har aldrig nämnt dig.
Leo köper med mina pengar, och du fraktar det över gränsen.
- Vet du vem som är på andra sidan? - Nej.
- Nån skolunge... - Just det.
Vi har fått kontakt nu, känner du det?
- Ja, visst. - Bra.
Jag har ett jobb åt dig i kväll.
Ingen Leo. Ingen mellanhand.
Tio tusen dollar. Hälften nu, och hälften när det är utfört.
Hur låter det?
Bra.
Vad gör vi?
Möt mig på vattenverket vid Black Lake om två timmar.
- Blir det några problem? - Nej.
Bra.
En fråga till, Jacques.
Leo berättade om natten i stugan med flickorna.
Jag är nyfiken på spelmarken. Hur hände det?
- Det var den galna fågeln. - Fågeln?
Den var tokig i Laura. Upprepade hennes namn hela tiden,
som om han var kär, eller nåt.
Vi festade.
Flickorna blev höga, alla var galna...
- Du, Laura och Ronnette. - Leo släppte ut Waldo ur buren.
Fågeln landade på hennes axel.
Laura var bunden. Det gillade hon.
Fågeln började picka på hennes axel.
Fattar du? Så Leo...
höll på med henne och hon skrek om den där jävla fågeln.
Leo tog fram en spelmark,
stoppade den i hennes mun och sa:
"Bit ihop, gullet."
"Bit ihop."
Tack för att du redde ut det.
Inga problem.
- Vi ses på andra sidan. - Visst.
Vi har en fisk på linan, Hawk.
Den här bör vi inte tappa.
- Jag tänker sitta här. - Kom hit.
Vi har hela natten på oss.
Är inte du...?
Jag ska bara stoppa den här...
Ja...
Du tvingade mig till detta, Shelly.
Du tvingade mig!
Pratar Lucy med dig?
Som vi säger inom polisen: "Det är ett blindspår."
Kvinnor!
Harry? Det är Hawk. Fisken är på väg norrut mot nätet.
Vänta lite, Hawk. Vi ska kasta ut kroken.
- Var är agent Cooper? - Han är där inom 10 minuter.
Han missar fångsten, men är där när vi grillar honom.
Vi rör oss så fort fisken visar sina fenor.
Redo, Andy?
Redo.
Håll händerna där jag kan se dem!
- Sätt dem på biltaket! - Du hörde honom!
Sätt handklovar på honom.
Rör dig inte!
Du är arresterad för mordförsök på Ronnette Pulaski
och för mordet på Laura Palmer.
Ge mig den andra handen.
- Han har min pistol! - Se upp, Harry!
Andy...?
- Är du okej, Andy? - Ja.
- Bäst att vi ringer ambulansen. - Ja.
...emot dig i rätten. Du har rätt till en advokat...
Hallå?
Klart.
Jag kommer så snart jag kan.
Hej, hur är läget, Doc?
Det är Laura, om du inte redan listat ut det.
Det är torsdag den 23:e, och jag är uttråkad.
Jag är på konstigt humör.
James är gullig, men han är så korkad.
Just nu står jag inte ut med mer gullighet!
Kommer du ihåg den mystiske mannen som jag berättade om?
Om jag säger vad han heter, så hamnar du i knipa.
Då är inte han mystisk längre, men du kan bli historia.
Jag tror att han har försökt döda mig ett par gånger.
Men vet du vad?
Som du vet tänder det verkligen mig.
Är inte sex konstigt?
Den här killen kan verkligen tända min gnista.
Som i röd Corvette.
Oj, då!
Här kommer mamma med mjölk och kakor.
- Donna? - Pappa!
Hej då.
Jag måste till sjukhuset.
Se efter om din mamma behöver nåt. Jag ringer senare.
Det gör inget. Jag är glad att jag hörde henne säga det.
Jag hade kanske gått genom livet...
- Jag är ledsen att du hörde det där. - Det är okej.
Jacoby dödade henne inte. Han försökte hjälpa henne.
Hur fick han tag på halsbandet?
Hörde du det?
Du har en timme på dig att tänka på vad du har gjort mot mig.
Och tänk på det!
Vid det laget kommer Bobby Briggs att vara död!
Du krossade mitt hjärta!
Hej då.
Allt är här.
Generöst av dig, Josie.
När jag satt mellan betongväggarna
verkade 90 000 dollar som mycket pengar.
Det fick mig att härda ut.
Det är konstigt.
Nu när jag är tillbaka... Jag vet inte...
Det känns ganska lätt.
Vi hade en överenskommelse.
Jag har tänkt på det om och om igen...
Om du hänger med på mitt resonemang...
Vi föds,
vi får ett visst antal år då vi andas och lever.
Det är taget ur en bok om österländsk filosofi som jag läste på kåken.
Det finns kanske någon någonstans som vet hur länge vi lever.
Jag vet inte. Gör du?
Så, när en man ger upp en viss del av sitt liv, 18 månader till exempel,
hur värderar han det?
18 månader...90 000 dollar...
Hur mycket är det? 5 000 i månaden?
Inte så illa om man lever ytterligare 50 år, men om man bara lever i 20 till?
Eller 10?
Eller om nåt oförutsett dödar en i morgon?
Som den där båtolyckan som dödade din man, Andrew.
Låt oss säga att man precis kommit ut ur fängelset,
där man satt på grund av dråp,
som del av en överenskommelse för att slippa åka fast för ett grövre brott,
mord,
som man var skyldig till.
Men nu finns en viss risk
för att det kommer att uppdagas.
Och på ett kick kommer ytterligare 10, 15, 20 år
att försvinna från en.
Så jag har frågat mig själv
hur det påverkar de 18 månadernas marknadsvärde.
Vi hade en överenskommelse.
Och det har vi fortfarande.
Undertecknad, förseglad och levererad.
Och jag vill ta hand om allt vi kommit överens om.
Du vill få mycket för pengarna, och jag vill få mycket för min tid.
Det finns ett ordspråk på kåken.
Det är inte österländsk filosofi,
men det är samma sorts logik, som tilltalar min spirituella läggning:
"När man gör affärer med nån varar det hela livet."
Likt ett äktenskap.
Partner.
Fan!
Var är den?
Catherine...?
Bokföringsboken, har du sett den?
Är den inte i det lilla kassaskåpet hemma?
Den finns inte där, den finns inte nånstans!
- Säg att du inte har tagit den. - Jag har inte tagit den.
Säg sanningen.
Du hjälper väl inte henne med nåt?
- Vem? - Josie.
Nej!
- Med vad? - Peter.
Glöm allt vi nånsin sagt för att såra varandra.
- Utan vidare. - Tillfälligt.
Vårt äktenskap är en katastrof, men...
det brukade finnas omsorg mellan oss.
Killen som jag kollade in.
Skogshuggaren som kunde klättra i träd likt en katt.
Chefens syster som bodde uppe i det stora huset på kullen.
En oförsiktig sommar, och här är vi.
Jag borde aldrig ha tagit dig till huset på kullen.
Jag har inga klagomål angående huset.
När det gäller mig...
Jag fann glädje i att skälla på den enda
som var hygglig nog att stötta mig genom mina dumheter.
Jag vet att det inte har varit lätt för dig.
Peter...
Under alla de där ärren,
finns det lite kvar av det vi en gång känt.
Jag ber dig känna det nu.
Varför det?
För att jag är i knipa.
Med tanke på hur jag behandlat människor,
finns det ingen annan jag kan vända mig till.
TWIN PEAKS POLISSTATION
Fred sätter på honom handklovarna...
och Harry vänder sig om.
Plötsligt armbågar Jacques Fred...
Han tar Freds pistol och tar sikte på Harry.
Harry är dödare än en köttgryta.
Plötsligt ljuder ett skott.
- Andy! - Heja, Andy!
Kom igen, Andy, sikta ordentligt!
Åh, Andy.
Punky...
Jag är gravid.
Nybryggt kaffe.
- Va? - Jag vill prata med sheriffen.
Han är inte här, vill du lämna ett meddelande?
Säg åt honom att Leo Johnson sa åt honom att kolla James Hurley.
- Han är en bråkstake. - En bråkstake?
- Fattar du? - Ja, men vänta, Leo!
Var Laura och Ronnette i din stuga den kvällen?
De hade varit där förut. De var inga nunnor!
Tog du bilderna till "Flesh world" där?
Det var Lauras idé.
Hon övertalade Ronnette øm annønserna.
Vad bråkade du och Leo om den kvällen?
Den jäveln slog mig med en whiskyflaska.
- Varför? - Jag vet inte, det var därför vi bråkade.
Jag blödde som en gris, och han skrattade.
Använde du Leos skjorta till att stoppa blodflödet?
Jag mådde illa.
Jag gick ut, och svimmade. Jag vaknade och låg på marken.
- Var var Leo? - Leo och flickorna var borta.
- Tågvagnen, då? - Den vet jag inget om.
När jag kom ner för kullen var Leos bil borta.
Jag fick gå 25 kilometer för att komma hem.
När han kom hit svamlade han osammanhängande.
Sakerna han sa var ganska otroliga.
Jag vet. Låt oss hoppas att han klarar sig.
Han är i stabilt tillstånd.
Fick Leo föra flickorna till tågvagnen själv?
- Tror du på honom? - Han är för dum för att ljuga.
Han vittnar mot Leo.
Vi måste hitta Leo först.
- Hur är det med Jacoby? - Det värsta är över.
Han sa att han fick ett telefonsamtal från Laura Palmer.
Han var på väg att träffa henne när nån anföll honom.
- Nåt signalement? - Han såg honom inte.
Men han sa att han såg Laura Palmer vid lusthuset i Easter Park.
Den är inte här!
Inte här heller. Fan!
Midge!
Midge Jones.
Vad gör du?
Min gamla katalog från skolan.
Jag trodde att den var borta.
Förlåt.
Va?
Den är på sågverket.
- Vad då? - Det du letar efter.
Torklada tre, nära norra porten.
Ja, jag letar i det andra rummet.
Vad vill du? Låt mig höra villkoren.
Det får du snart reda på.
Har du fortfarande det mjuka täcket i din säng?
Ja, Hank.
Madrassen man får i fängelset,
den är nog...så här tjock.
Man ligger där på natten...och tänker:
"Madrassen är ju så här tunn. Hur fick de in alla stenar?"
Så natt efter natt
drömde jag om dig, liggandes i din mjuka säng.
Jag antar att hjälpredan inte borde vara så intim med chefen.
Jag kan inte klandra dig för att du drömmer.
Jag drömde inte bara om att få vara med dig, Norma.
Vad jag försökte göra...
- Jag borde inte berätta så mycket. - Det tycker jag att du borde.
Nej, jag har inte förtjänat rätten.
Jag har varit tillbaka i två dagar.
Säg vad du vill säga.
Jag har försökt tänka mig ett helt liv med dig...och restaurangen.
Få det att sväva på moln.
Jag pratar alltid för mycket, mitt största misstag.
Det lärde jag mig av att prata med min kurator.
Det här är ny mark för mig.
Men jag ska försöka.
Vi har varit tillsammans i 20 år nästa månad.
Kan du fatta?
Vi kanske gör allt bakvänt.
Det kanske är de kommande 20 åren som räknas.
Ge mig tid, Norma. Du kommer att bli stolt över mig.
Älskling?
Herregud! Gör inte så här, Nadine!
Jag behöver en ambulans. Min fru har tagit tabletter.
422 Riverside.
Skynda er, för Guds skull!
Stanna hos mig, Nadine!
Försvinn inte!
Stanna hos mig!
Leo Johnson är borta. Han finns säkert i närheten av sitt hem.
- Leo Johnson ringde. - När?
För 10 minuter sen. Han lämnade ett meddelande.
Jag kunde höra en klocka slå i bakgrunden, sheriffen.
- Vad för slags klocka, Lucy? - Likt den i Easter Park.
- Harry! - Bra jobbat, Lucy.
Ingen mer övervakning vid Leos hus.
Sätt upp en styrka i Easter Park.
- Okej. - Skicka dit några bilar.
Harry, jag måste prata med dig...
Harry, låt mig prata med James. Undersöker du det här?
Kom, James.
Är det sant, Harry?
- Har ni hittat mördaren? - Vi har gripit en misstänkt.
- Är det han? - Jag kan inte avslöja nåt ännu.
Jag är ledsen.
Du kan inte göra nåt här, Leland. Gå hem till Sarah.
Du har rätt.
- Ska du tillbaka till sjukhuset? - Nej, jag ska hem.
- Tack, Will. - Tänk inte på det.
Sjukhuset...
Du borde lyssna på det här.
Varför det?
Det var Lauras. Vi hittade det.
Jag tror det hjälper er att hitta den ni letar efter.
- Vem kan det vara? - Nån med en röd Corvette.
Doktor Jacoby är på sjukhuset. Han fick hjärtattack.
- Hjärtattack? - Han sa att han såg Laura i kväll.
Vad är det för slags farlig lek ni leker?
Kommer Jacoby att klara sig?
Jag har varit tålmodig med dig, James.
Från och med nu behöver jag bättre svar.
Varför var den här i tanken på din motorcykel?
KONTRAKT
Okej, bra.
Ghostwood, fantastiskt!
Jag älskar det!
Alla era ändringar är med.
Jag är så lycklig, Ben. Du anar inte.
- Du först. - Nej, nej, nej!
Du först.
Jag först.
Ursäkta mig.
Benjamin Horne.
Dags att göra slut på den där eldflugan.
Leo Johnson ska få besök.
Fullfölj.
Är du här, Shelly?
- Shelly är inte här, Bobby. - Leo!
- Jag är glad att se dig... - Kan jag hjälpa dig med nåt?
Jag letade efter dig. Polisen är ute efter dig.
Lögnare!
Shelly är död! Du dödade henne!
Senare, Leo.
Jag fattar ingenting, du har nåt i munnen.
- Vem är du? - Shelly Johnson.
- Vet du vem som kallade hit mig? - Nej. Hjälp mig, snälla.
Tyst, jag tänker.
Herregud!
- Är det nån där inne? - Jag vet inte.
Skiftet var slut, men vi räknar fortfarande.
- Har du sett Catherine? - Nej.
Det är hennes bil.
Jösses!
Tror du hon är kvar där inne?
Jag antar att jag får reda på det snart.
Det är ingen bra idé, Pete.
Hon är fortfarande min fru.
Det var det!
Är inte detta toppen, Ben?
- Ghostwood! - Otroligt!
Ghostwood.
I kväll bjuder huset på allt.
Det här är...enastående.
Njut, min vän.
För Ghostwood.
För Ghostwood Estates och Country Club.
Grattis, chefen.
Blackie, gamla vän...
Det är dags att fira.
Låt oss kolla in...den nya flickan.
Lycka till.
Blunda.
Det är sånt här drömmar är gjorda av.
Diane, klockan är 4:37.
Efter en lång natt återvänder jag till Great Northern.
Vi har gripit en misstänkt. Leo Johnson, som jag tror mördade Laura Palmer,
kommer inte undan länge till.
Som du kan höra av tystnaden omkring mig,
och jag uppmärksammar med lättnad att isländarna
antingen har checkat ut eller svimmat,
så behöver jag nog inte de där öronpropparna jag fick i dag.
Jag använder dem kanske för säkerhets skull.
Jag beställde varm mjölk.
Jag hoppas att det hjälper, och att jag får sova ordentligt.
Rumsservice dygnet om är det bästa med det moderna samhället.
"Min specialagent."
Det är Cooper.
Vem är det?
Kan detta vänta tills i morgon?
Ursäkta mig, rumsservice.
Vi har hittat honom...
Vi har hittat Leo Johnson. Han är skjuten. Agent Cooper?